Ieși !
Treci de ușă și urci scările. Te așteaptă.
Alo ?
Unde e ? Te rog, te implor.
Tati, ajutor !
- Doamne ... - Rămâi acolo.
Zoe, ești bine ?
- Te rog, dă-i drumul. - L-ai adus pe managerul operațional ?
Da, cu tot cu laptop, cum ai spus.
Cetățene, știai că cei mai bogați 26 de oameni din lume
au tot atâta avere, cât cei mai săraci 3,8 miliarde ?
Găsesc că averea șefului tău e un act de imoralitate,
așa că, eu și prietenii mei o vom redistribui în sume mici
celor care au nevoie.
O să-ți dau orice vrei, dacă îi dai drumul lui Zoe, te rog.
Într-un cont fiduciar Fidelity
se află un bonus de 8,6 milioane $ oferit de Jacob pentru oprirea
încercării de sindicalizare a angajaților.
Îl vreau eu.
Ce ? Stai puțin, Susan.
- Putem discuta ? - Răspuns greșit.
Bine, oprește-te !
- Ai codul SWIFT, Susan ? - Bine.
Gata. Acum dă-i drumul.
Nu chiar.
Firma ta are 36 de milioane la First Brooklyn Savings Bank.
Un surplus rezultat din tăierea taxelor.
Consiliul de administrație vrea să răscumpere acțiuni
și să impulsioneze profitul în defavoarea muncitorilor.
Îl vreau eu.
Nu poate face asta. Nu am autorizația ...
- Susan are. - Dacă putem discuta ...
Nu, oprește-te !
Tati, te rog.
Bine, fie.
- Te rog ... - Vă mulțumesc amândurora.
Aceste active vor fi redistribuite cu grijă către cei aflați în nevoie.
Zoe, îți mulțumesc.
Jacob, îți poți recupera fiica.
Ted King ? Donald Ressler, F.B.I. Speram să discut
- ... cu dvs și soția dvs. - S-a întâmplat ceva ?
Am câteva întrebări. Pot să intru ? Soția dvs este acasă ?
Soția mea a fost bolnavă mult timp.
Cancer.
Când l-au detectat medicii, a fost prea târziu.
Îmi pare rău pentru pierderea dvs.
Nu e nevoie. Am dus o viață bună cu Virginia.
Eu am întrebări despre Katarina.
- Cine ? - Fiica dvs vitregă, Katarina Rostova.
Nu am auzit de ea.
D-le King, doar nu vreți să cred că nu știți ...
Nu-mi pasă ce crezi.
Dacă soția ar fi avut o fiică, aș fi știut.
De ce ai venit aici, până la urmă ?
Credem că fiica soției dvs dintr-o căsnicie anterioară ne poate ajuta
să-l identificăm și să-l prindem pe cel
din capul listei de fugari, Raymond Reddington.
Acum ...
Despre Katarina ...
Îmi pare rău că ai bătut atâta drum, dar nu știu cine e.
Dacă soția mea a avut un copil
dintr-o relație anterioară,
nu mi-a spus.
Sper să îl prindeți pe tipul respectiv.
Dar mă tem că nu vă pot ajuta.
Intră, te rog.
- E o premieră. - Am un fir.
Deschizi chiar tu la ușă ?
- Third Estate. - Unde-i Dembe ?
Știu de ce au cumpărat echipamentul de supraveghere.
Să spargă sistemele de siguranță ale aristocrației.
- Tu auzi ? - Te știu de 6 ani
și nu te-am văzut fără Dembe, decât rareori.
Așa că, ascult. Răspunde-mi la întrebare.
Eu și Dembe nu ne-am înțeles cu privire la metodologie.
- El crede că sunt brutal. - Cu ce ?
Cu găsirea persoanei care m-a dat pe mâna poliției.
S-a opus neobișnuit de mult.
I-am sugerat să-și ia liber
ca să reflecte mai bine asupra punctului meu de vedere.
Care anume ?
Un consilier de vârf al președintelui
complotează împotriva țării tale.
A solicitat ajutorul Third Estate. De ce ?
Și cine sunt ei ?
În timpul Revoluției Franceze, erau cei 99 %.
Scopul lor era să le taie capul celor din 1 %,
pentru a crea o societate perfectă. Sună familiar ?
Cei 90 % ai noștri vor să-i jecmănească pe bogați, nu să-i omoare.
Spune asta miliardarilor ai căror copii au fost răpiți de Third Estate
din casele lor.
- Echipamentul de supraveghere. - Cinci răpiri în 18 luni.
Recompense de sute de milioane $.
E groaznic, dar nu cred că răpirea copiilor bogați
reprezintă complotul antiamerican orchestrat de Anna McMahon.
Sau poate e un mod de a finanța ceva și mai diabolic.
Oricum, în direcția asta se îndreaptă lumea.
Furia celor mulți contra celor puțini.
Ca furia pe care o ai contra persoanei care te-a trădat.
- Ambele sunt neîmblânzite. - Anna McMahon supervizează cazurile.
Dacă merg cu asta la ea, își va da seama că e vizată.
Ar fi chiar jenant.
Aproape că-mi pare rău că nu pot să-i văd fața
când își dă seama.
- Third Estate ? - Ai auzit de ei ?
Cred că au fost menționați într-o ședință.
Agitatori politici locali ?
- Găinari. - Reddington spune
că au răpit copiii celor mai bogați
- ... oameni din țară. - Zoe Mercer, Oliver Page,
Matt Ford, Mia Walker și Des Foy :
vlăstarii mogulilor din imobiliare, farmaceutice și finanțe.
Sunt copii celebri din familii de vază.
De ce nu am aflat de răpirea copiilor ?
Au amenințat că-i ucid, dacă spun.
- Au plătit în particular. - Și copiii ?
- Au scăpat nevătămați ? - Patru, da, după ce părinții au plătit
- ... aproape 300 de milioane. - Și al cincilea ?
- Des Foy a fost luat acum două zile. - Părinții lui au refuzat
înțelegerea secretă și au apelat la N.Y.P.D.
Aram, vorbește cu poliția, oferă-le asistența noastră.
Keen, Ressler, vorbiți cu familia Foy.
Vreau rapid opțiuni pentru recuperarea fiului.
- Nu prea sunt găinari. - De ce ți-a dat cazul ăsta ?
Nu știu și nu-mi pasă. E o viață în pericol.
- Mi-e suficient. - Are un motiv.
V-am citit dosarele. Are mereu un motiv.
Da. Sau o țintă.
Fiul tău mi-a zis că nu-ți place să mergi în oraș.
Dar mâine vrei trece râul
și vei vedea cum trăiesc ceilalți.
E o stație de autobuz la intersecția străzii 136 cu Lincoln.
Vii acolo singur, mâine, la 11:00. Altfel, fiul tău moare.
Acum cât timp a sunat ?
- Nu plătesc niciun sfanț ! - Acum o oră. Nu-l ascultați.
O să plătim.
Dacă mergeți cu banii, îi putem folosi ca să-i atragem.
Au fost răpiți 5 copii. Știi de ce continuă ?
Pentru că funcționează. Dacă cedăm, urmează alt copil.
- Nu-mi pasă, e fiul meu. - Nu capitulez în fața teroriștilor.
Negocierea nu înseamnă capitulare. Cu cât îi aburiți mai mult,
cu atât mai multe șanse avem să-l localizăm.
Ai dreptul să fii furios, iar când ești furios,
e greu să ai încredere în oameni, dar vă asigurăm
că siguranța lui Des e prioritatea noastră.
Nu plătesc răscumpărarea, dar ...
dacă credeți că îl putem recupera,
voi fi mâine pe acea bancă.
Nahim mi-a zis că ai închiriat tot restaurantul pentru Ramadan.
Am vrut să dau câteva mese pentru comunitate.
Știi că îți apreciez contribuțiile.
Ai construit o nouă cameră de ceai.
Dar aș vrea să te văd și pe tine, nu doar cecurile tale.
Pari preocupat.
Cred orbește, chiar dacă nu-mi place ce văd.
Nu sunt sigur că mai pot face asta.
Familia Foy cooperează.
- Am alertat o unitate de intervenție. - Dubele de supraveghere
sunt pregătite. D-l Foy va purta un dispozitiv de urmărire.
Nu avem nevoie de aprobarea Maicii Starețe ?
Când e vorba de ea, o să cerem mai degrabă iertare,
decât permisiune.
Totul e sub control.
- Ești bănuită. - De asta mă aflu aici.
Ca să nu depășească faza de bănuială.
E nevoie să-ți amintesc miza ?
Sigur, uitasem că de asta depinde soarta țării.
- Eșecul este inacceptabil. - La fel și lipsa de simț al umorului.
Tu ocupă-te de problema ta, iar eu, de a mea.
Cuvântul meu e legământ.
Mai degrabă îmi dau viața, decât să-mi calc cuvântul.
Și ți-ai dat cuvântul angajatorului tău.
Legătura mea cu el ține și de viața asta, și de cealaltă.
Dar nu-ți aduce pace.
Am necesitat compromisuri, minciuni
și ucideri.
Care nu par să se sfârșească.
Principiile de bază ale Șariei apără viața umană.
Munca ta alături de el a salvat vieți nevinovate ?
Da.
Acum, nu mai sunt sigur.
Poate că întrebarea asta nu se referă la angajatorul tău,
ci la tine.
Poate că te întrebi dacă viața înseamnă mai mult decât protejarea lui.
Și legătura mea ?
Sunt multe jihaduri pe lumea asta.
Dar cel mai dificil jihad pe care-l vei duce este cu tine însuși.
Este idealul profetului nostru ... Pacea fie cu el.
... să îți respecți jurământul.
Dar nu cu prețul sufetului tău sau sacrificarea căutării scopului tău în viață.
Este autoglorificare
sau apărarea unei cauze superioare ?
În al doilea caz,
trebuie să-ți păstrezi puritatea intențiilor
în fața ispitelor lui Șeitan.
Calmează-te, avem oameni peste tot, îți vom recupera fiul.
Tot nu-i dau banii. Sper ca planul să funcționeze.
- Aram, ești bine ? - Mobilul e activ, am imagine.
Echipa pentru ostatici e gata.
D-le Foy, faceți ce spun. Vom interveni
după ce dvs și Des sunteți în siguranță.
- Aram, atenție. - Așa.
Nu e mobilul lui.
- E un telefon aici. Ce să fac ? - Răspunde.
- Alo ? - Ai codul SWIFT ?
- Da. - Aram, vorbește.
Spune-mi că ai recepție audio.
Nu, dar încerc o triangulație.
- Mă ocup chiar acum. - Ia mobilul tău
și aruncă-l la gunoi.
Vizavi este o cafenea. Intră acolo.
Și-a aruncat mobilul. Subiectul merge spre Sud, pe Fordham.
- Aram ... - Mă ocup.
D-le Foy, nu auzim mobilul, dar suntem cu dvs.
O tânără stă la o masă la fereastră.
- Are ceva pentru tine. - Am o problemă.
Semnalul sare de la un site la altul și nu pot să ...
- Ce e ? - Am pierdut semnalul.
Apelantul a închis.
Îl lucrează pe Foy. Ne urmăresc.
Cred că le ține cineva de 6.
Vezi dacă apare pe imaginile video de recunoaștere.
D-le Foy, aveți grijă.
Avem de-a face cu o echipă.
Aram, anunță-mă dacă ai imagini și coordonatele.
- Lucrez la asta. - Mă trimit la o mașină.
ÎN SPATE MERCEDES NEGRU
- Urc în ea ? - Ce mașină ? Unde ?
Mercedes negru, în spate, cred.
- Uite-l ! - L-am reperat pe omul de 6.
Pe acoperișul hotelului, intersecția străzii 137 cu Ryder.
- Da. - Cu cine vorbești, d-le Foy ?
- Ce ? Cu nimeni. - Ai venit cu prieteni ?
O echipă de salvare a ostaticilor care să te ajute ?
Nu, stai. Ascultă-mă bine.
A fost o greșeală, David.
Hei !
Oricine ai fi, o să-mi folosesc toți banii ca să te vânez.
Agent Ressler, un Mercedes negru vine spre tine.
Omul de 6 fuge pe scara de incendiu,
pe latura estică a clădirii.
M-ați asigurat.
- D-le Foy, calmați-vă. - Nu-mi spune asta.
Nu iau ordine de la voi. Nu trebuia să vă ascult.
Facem tot ce putem ...
- Cum procedăm ? - Dă-l încoace.
- Alo ? Eu sunt. - Nu, te rog.
Sunați-l pe tata. E bogat. Va plăti.
Ți-am dat instrucțiuni, le-ai nesocotit.
Am terminat.
Te rog, nu !
Trebuie să existe un indiciu.
Costumația, măștile ...
- De ce port măștile astea ? - Simt că suntem responsabili
- ... pentru ce s-a întâmplat. - Par măști mortuare.
Dacă nu-l pierdeam pe tată, dacă-l reperam pe cel de pe acoperiș,
- ... dacă aflam unde erau ... - Des Foy e mort
pentru că tatăl său a refuzat să plătească răscumpărarea. E vina lui.
Dacă nu-i prindem și mai moare cineva, e vina noastră.
Asta e.
- Ce ? - Masa de tortură.
- Ce-i cu masa ? - Ăsta e firul nostru.
- Un dispozitiv de tortură din sec. XVIII ? - Arme antice,
rare și macabre. Știi cine face comerț cu ele ?
Cum să nu ?
Am persoana potrivită : Marie Mortel.
Zdrobitoare de degete, spintecătoare de sâni, leagănele lui Iuda.
- Ce te interesează ? - Îți trimit o poză cu masa
folosită de răpitori.
O poți întreba ce știe despre asta ?
Cu drag, chiar voiam s-o vizitez.
Leagănul lui Iuda. Lumea folosește așa ceva ?
Da, adesea, de bunăvoie.
Dembe.
Cum stăm ?
Sunt un elev și mă conformez învățăturilor.
Unele îmi plac, altele nu.
Nu mă aștept să-ți placă.
Poți pleca oricând.
Însă dacă rămâi, vreau să pot conta pe tine
Cuvântul meu e legământ.
Da.
Bun.
Stabilește o întâlnire cu Maxwell Ruddiger.
Puțini oameni știau că sunt la New York în ziua în care am fost arestat.
El e unul dintre ei și era acolo.
Te rog să-l suni pe Ruddiger.
Ce intenționezi să faci cu el ?
Nu am niciun plan.
Masca gâdelui care a decapitat-o pe Anne Boleyn.
O pompă de clismă.
Zdrobitor de cranii.
Leagănul lui Iuda, desigur.
Pistolul folosit în tentativa de asasinare a lui Bismarck, în 1866.
Doamne, un Cui Sfânt !
Unul dintre cele 30 care există.
A fost descoperit la baza Sfintei Cruci și depus
la Biserica Sfântului Mormânt din Ierusalim.
Marie, te-ai întrecut pe tine însuți.
Nu eu am fentat moartea prin injecție letală.
Mi-ai adus cumva una dintre seringi ?
Nu, dar oricare ar fi obiectul care mă căsăpește,
aș fi mândru să ajungă în colecția ta.
Ce vânt te aduce ? Cumperi sau vinzi ?
Mă întreb dacă ne poți ajuta să găsim asta,
un dispozitiv antic, adus la viață pentru a-i tortura pe contemporani.
Constitutio Criminalis Theresiana, codul penal al Mariei Tereza,
arhiducesa Austriei.
Promulgat în 1768 pentru a unifica legea penală din toată Europa.
- Masa face parte dintr-un cod penal ? - O parte esențială : tortura legală.
E o piesă rară. Ar trebui să o am în colecție.
Ajută-ne să o găsim și se rezolvă.
O să mă interesez. Dacă e autentic, o să-i găsesc proveniența.
Destul cu afacerile. Trebuie să-ți arăt o sabie
cu care Ginghis Han a ucis armate întregi.
Este de-a dreptul "mortală".
M-am gândit mult la ultima noastră conversație.
Apreciez că ai sunat. Ai spus că ți-ai amintit ceva.
Mă tem că nu am fost complet sincer.
În legătură cu ce ?
Am cunoscut-o pe Virginia în 1998.
Dragostea vieții mele.
Mi-am dat seama imediat ce am văzut-o.
Mi-a zis că e din St. Petersburg,
că se despărțise de soț pe la 40 de ani.
A venit în America să o ia de la capăt și să-și petreacă viața aici.
Asta a fost până acum 8 ani.
Am găsit o fotografie între paginile unei cărți în dormitor.
A zis că e singura fotografie pe care o are cu fiica ei.
Cică se înstrăinaseră
și spera să se reunească
la un moment dat.
Au luat legătura ?
Nu cred.
- Dar e posibil. - Virginia nu discuta despre asta.
A zis că e prea dureros,
că separarea de ea a fost cel mai mare regret al ei.
- Înțeleg. - Aproape de sfârșit,
Virginia i-a scris o scrisoare.
Nu știu dacă a mai scris și altele.
Dar, la acel moment,
era într-un azil.
M-a rugat să o trimit eu.
Cred că a fost modul ei de a lămuri lucrurile.
Să se împace cu situația asta înainte să ...
În fine ...
Mi-a dat adresa și am trimis-o.
- Unde ? - La o căsuță poștală din New York.
- Mai știți adresa ? - Fata, fiica Virginiei,
Katarina Rostova, cum îi ziceți ...
M-am interesat de ea.
Cică ar fi o spioană rusoaică.
Da, a fost o spioană rusoaică.
Scuzați-mă puțin.
- Da. - Știi mașina care aștepta ?
- Mercedesul negru. - Da.
Aram a descoperit o reclamație de vehicul suspect, acum 48 de ore.
Un Mercedes negru, clasa G, fără număr.
- Cine a depus-o ? - Della Whitmore,
moștenitoarea imperiului farma.
A văzut mașina dând târcoale vilei sale.
- Are copii ? - Un fiu de 22 de ani.
Trimite-mi adresa.
Îmi cer scuze, d-le King.
Credem că soția dvs fugea de cineva sau de ceva.
Dacă este adevărat ...
înseamnă că nu o cunoșteam deloc.
D-nă Whitmore, spuneți-ne exact ce au spus.
Au zis că ne vor suna cu doleanțe
și că îl vor ucide, dacă nu respectăm instrucțiunile.
- Ați sunat poliția ? - Ne-au spus să nu-i apelăm.
Este o situație groaznică,
dar trebuie să vă spun că ultima persoană căreia i-a fost luat fiul
a refuzat să plătească răscumpărarea și fiul său fost ucis.
Știu bine asta. Cum ești, Dell ?
Ești bine ?
- Vă cunoașteți. - Marcus.
Ei sunt agenții de care vă spuneam.
Fiul meu e mort din cauza lor.
Vă implor,
nu plecați urechea la nimic din ce spun.
Nu te supăra, îl căutăm pe Noel Gerrick.
Vine acum.
Și se duce.
Nu ar fi mai potrivit un circuit ?
Venea des aici în copilărie.
Când a făcut primul miliard, a cumpărat parcul. Îl adoră.
- Eu sunt Steve Holman. Tu ? - Plictisită de moarte.
De ce bărbații de vârsta ta simt nevoia să compenseze
pentru un penis tot mai flasc ?
E un proces natural.
La fel e și holera.
Sper că nu ești prietena acestui sărman.
Nu fi pervers. Sunt prea mare să-i fiu prietenă.
- Sunt fiica lui. - Ce înțelegătoare ești ...
Nu ar trebui să te duci acolo.
Bărbații de vârsta mea nu compensează, fac ce vor.
Tinerețea compensează.
Prin lipsă de respect și prost gust.
- D-le, trebuie să te dai. - Să zicem că merge cu 160 km/h.
Distanța de frânare ar fi de 200 m.
Un moș flasc nu ar gândi așa rapid.
Poate că tatăl tău e mai ager decât crezi.
Vrei să mori ? Ce naiba ?
La o parte, Noel, conduc eu.
Ca să fie clar, vreți să plătim răscumpărarea ?
Absolut, sunt răpitori, nu ucigași.
- Mi-au ucis fiul. - Așa e, îmi pare rău.
Și vor plăti pentru asta. Dar încerc să vă spun
că toți cei care și-au plătit recompensa și-a recăpătat copilul.
Răpitorii vor fi stimulați să răpească alt copil.
Transferul făcut de dvs ne poate duce la ei, înainte să ajungă la alții.
Mă scuzați.
- Agentul Ressler. - Bună ziua. Sunt Jake Lee,
de la Postbox Elite, în Wilmington.
Am primit mesaj că F.B.I. cere niște imagini de supraveghere.
Exact. Căutăm pe cineva, care a ridicat o scrisoare din căsuța poștală 642
- ... în prima săptămână din februarie. - Este o decizie dificilă.
- De fapt, chiar nu e. - Aici suntem de acord.
Pot discuta puțin cu Marcus ?
Desigur. Nicio grabă.
Mulțumesc.
- Totul e în regulă ? - Asta voiam să te întreb și eu.
Da, urmăresc o scrisoare. Toate bune.
Ce naiba e cu tine ? Oprește mașina. Dă-mi drumul.
Bănuiesc că ești interesat de istorie, Noel.
Știai că, înainte de ghilotină,
Maria Antoaneta a avut ocazia să fugă din Franța ?
Dar nu a suportat să călătorească ca un om de rând.
A vrut o trăsură din lemn de trandafir, cu inserții de fildeș, unde să încapă ea
3 servitoare, 4 pedestrași și toate bagajele.
Produsul finit era atât de decadent,
încât nu putea merge cu mai mult de 3 km/h, fără să se rupă.
Închipuie-ți că ar fi avut o mașină ca asta.
S-ar fi putut stabili la Londra, mâncând numai cozonac 50 de ani.
Nu m-am mai mișcat așa repede de la prima întâlnire cu Jen Parsons
de la patinoar.
Trage pe dreapta, discutăm afară.
Constitutio Criminalis Theresiana,
codul penal care a autorizat decapitarea Mariei,
precum și tortura legală.
Masa era un instrument teribil
din arsenalul de tortură al vechiului regim francez.
Înțeleg că ai cumpărat una la licitație.
Îmi place istoria juridică, cum era aplicată legea.
E un hobby ciudat și mi-ar plăcea să aflu mai multe,
dar timpul mă presează, așa că, hai să ne concentrăm pe masă.
- Cui i-ai vândut-o ? - Nimănui.
- Ăsta e vinil ? - Vinil premium.
- E bine, sângele se șterge imediat. - Vezi pe unde mergi.
- Un nume. - Nu l-am vândut.
Nu sunt dealer, sunt colecționar.
Și unde ți-e colecția ?
- Asta e decizia ta ? - Așa e corect.
- Pentru cine ? Nu pentru fiul vostru. - Am trimis doi copii la război.
În Irak și Afganistan. Nici asta nu le-a picat bine.
- Dar așa a fost corect. - Nu e același lucru.
Nu este.
În război, dușmanul e greu de învins.
Dacă vă faceți treaba, acest dușman, oricine ar fi,
ar trebui să fie ușor de învins.
Faceți-vă treaba.
Apoi putem face ceea ce trebuie
ca să ne salvăm fiul.
- Ai aflat ceva ? - O adresă.
Aram, ce știm ?
Locul e expus din toată părțile.
Din partea noastră se vede prost și accesul e dificil.
- Persoane neidentificate ? - Șase reperați, poate mai mulți.
- Nu se știe. - Putem băga camere în interior ?
Putem băga un videoscop la 10 m adâncime prin canalizare,
până la bucătăria de la bucătărie, dar nu pot de aici.
- Nu fără a ne deconspira. - Dar camerele lor ?
Ale cui ?
Se pare că au camere cu infraroșu aici,
aici și aici, deci, e posibil să aibă supraveghere internă.
- Ce vrei să spui ? - Dacă ajung la magistrală,
a putea să mă conectez la multiplexor,
- ... dându-vă acces la transmisii. - Cine e ăsta ?
Îmi cer scuze. Agent Mojtabai. M-am pierdut în fața dvs.
- Mulțumesc. - Dacă încercăm,
și te poți conecta la transmisiuni,
cum facem să nu le dăm de bănuit ?
Bună. Sunt Navid, de la InstaCable.
Fac o instalare vizavi. Alimentarea lor e montată
pe clădirea voastră. Am nevoie de acces la cutie.
Îmi pare rău, e un moment nepotrivit.
Am nevoie de acces la alimentare.
- Eu n-am chemat pe nimeni. - Nu înțelegi.
Dacă chem mașina cu nacelă,
vor afla că ai ocolit cutia de borne și vei primi amendă.
E ilegal.
- Treaba ta, cucoană. - Stai.
Ce vrei să facem ?
- Eu sunt. Am o problemă. - Ce fel de problemă ?
A venit un tip la pistă și l-a luat la întrebări pe tata.
Navid, vino cu mine.
- Stai puțin. - Acum.
Uite ...
Dacă ai impresia ...
Salut.
Ești un ...
Ești paznic ?
Băiatul familiei Whitmore, Tyler, e bine ?
E în siguranță ?
Dacă mă lași să vorbesc cu șeful, te pot ajuta.
Ai portofelul și mobilul meu, știi că sunt agent F.B.I.
Vreau să vorbesc cu șeful. Te rog. Mă auzi ?
Ascultă-mă. Încerc să vă ajut.
Spune-i șefului tău că F.B.I.-ul
o să sune la telefonul ăla dintr-o clipă în alta.
Vor încerca să ia legătura cu voi și trebuie să răspundeți.
Mă auzi ? Haide.
Răspunde la telefon.
Spune.
Echipa de salvare a ostaticilor e la telefon cu un răpitor.
Aram și puștiul Whitmore sunt sigur nevătămați ?
Nu știm. Se gândesc să intervină, dar nu cunosc perimetrul,
câți oameni sunt înăuntru și cu ce sunt înarmați.
Nu se poate. Doar dacă îmi dai ceva la schimb.
Sunt directorul-adjunct Harold Cooper, de la F.B.I.
Închid. Sună-mă înapoi pe FaceTime.
Când faci asta,
vreau să văd dacă ostaticii sunt bine.
Nu avem ce discuta până atunci.
Crezi că e cea mai bună metodă ?
Nu, cred că e singura metodă.
Agent Mojtabai.
D-le, mă bucur să vă văd.
- Ai pățit ceva ? - Sunt bine.
- Și celălalt ostatic ? - N-am rănit pe nimeni.
Cu cine vorbesc ?
Și nu o vom face decât dacă faceți prostii.
Nu avem de gând să intrăm cu forța. Discutăm doar.
Trebuie să fie o cale. Ajută-mă să o găsesc.
Cum te cheamă ?
Mi-a văzut fața, mă poate identifica.
Asta e ultima noastră problemă.
Trebuie să-i dați drumul lui Tyler Whitmore.
Pe mine mă puteți ține, dar dați-i drumul băiatului.
Altfel, vor pătrunde în clădire.
Vor face o demonstrație de forță cum n-ați mai văzut.
Pe mine mă puteți păstra ostatic.
Eu pot rămâne, dar el trebuie eliberat.
Trebuie să-l lăsați.
Dacă mai încerci o dată, apăs pe trăgaci.
- Vreau să te ajut ... - Gura !
Am văzut ce i-ați făcut lui Des Foy.
L-am văzut murind.
Am văzut cum i-a afectat pe părinți. Te implor.
Haide ...
Nu fă asta.
Hai ...
Dați-i drumul lui Tyler Whitmore.
D-le comandant, echipa e gata de intervenție ?
- Da. Așteptăm ordinul. - Pe care nu-l ai.
- Dacă intervenim, ostaticii mor. - Nu se știe.
Nu vor avea niciun interes să-i țină în viață.
- Dacă mai negociem, au. - Ați tot negociat
de o oră și ce-ați obținut ?
Absolut nimic. Nu e nimic de negociat.
Noi nu-i lăsăm să fugă, iar ei nu renunță la ostatici.
- Ai încredere în proces. - N-am încredere.
Oi avea tu comanda operațională asupra echipei,
dar pe teren nu accept ordine de la tine.
Nu. Accepți ordine de la ea.
Della Whitmore a adunat 32 de milioane pentru parlamentare,
realegându-l pe președintele comisiei senatoriale pentru forțele armate.
Președintele face orice pentru ea.
Bagă și tancurile în depozit,
dacă așa îi eliberează fiul.
Fie trimiți echipa pentru salvarea ostaticilor, fie trimite ea Garda Națională.
Am decis să nu-l eliberăm pe Whitmore.
Nu are rost să stăm toată viața la închisoare. O să luptăm.
- Nu. - Nu intru la închisoare.
Iată cum vom proceda.
Spune-mi unde e Tyler
și ajută-mă să-l scot din clădire.
- Unde e ? - Aici.
Des ...
Ești viu ?
- Credeam ... - Credeai că suntem victimele
Third Estate ?
Noi suntem Third Estate.
Des, spune-mi despre banii de răscumpărare.
Unde au fost trimiși ? Vreau un nume.
Toți prietenii tăi merg la închisoare.
Dacă vei coopera, te putem ajuta.
Banii.
Cred că i-ai dat mai departe către șeful Third Estate.
Cine este ?
A venit avocatul.
Nu vorbesc cu niciun avocat.
Înțeleg că ești supărat.
Supărat pe tatăl tău.
Bănuiesc că știai că nu va plăti răscumpărarea
și ai crezut că nu-i pasă dacă te mai întorci sau nu acasă.
Mie mi-a păsat.
Am vrut să te văd în sânul familiei.
Îmi pare rău de Tyler.
E mort ?
Îmi pare rău.
Des, avem nevoie de ajutor.
Spune-ne cine conduce Third Estate.
Mi-am permis ...
Cine ești ? Ce vrei ?
Anna McMahon.
- Nu știu cine e. - Ești modest.
Tu ești Third Estate.
Ai trimis niște copii de bani gata să facă răpiri
și ai direcționat banii din răscumpărări către un om puternic
din guvernul S.U.A.
Vreau să știu de ce.
Nu știu despre ce vorbești.
Să-ți împrospătez memoria ?
Nu.
Dar acum ?
Te rog, oprește-te.
Ultima șansă.
Anna McMahon.
Scuipi informații sau scuipi sânge. Mi-e egal.
Nu e nicio legătură ?
Dacă exista, mi-ar fi spus.
Anna McMahon nu lucrează cu Third Estate.
Nu s-ar zice.
Dar McMahon a predat dosarele Oliviei Olson
ministerului, mai puțin dosarul despre Third Estate.
De ce ar face asta, dacă nu lucrează împreună ?
Știam că vor verifica dacă am ascuns ceva.
- Așa că i-am testat. - Ai ascuns dosarul de minister
ca să pui Third Estate în colimatorul F.B.I. ?
F.B.I. acum cercetează o organizație teroristă internă
pentru eliminarea celor bogați și puternici.
- Asta va declanșa planul ... - E sub control.
Harold, știm sigur doar că Anna McMahon
e un adversar mai de temut decât credeam.
Spre consternarea mea, treaba asta chiar mă excită.
O fi de la faptul că e roșcată.
Avem o problemă.
Reddington mi-a zis că v-ați cam certat.
Da.
În legătură cu problema noastră.
- Secretul nostru. - Nu poate afla cine l-a turnat.
Perseverează în căutări.
Și ? Caută.
- E un mister de nerezolvat, nu ? - Ruddiger.
Maxwell Ruddiger, ce-i cu el ?
Era la New York când l-ai turnat pe Raymond.
Și ?
Am stabilit o întâlnire între el și Raymond.
Ruddiger îi e prieten.
Poate, poate nu.
I-ar face ceva lui Ruddiger ?
Ca să dea un exemplu, pentru ca oricine știe identitatea persoanei
care l-a trădat să iasă în față.
Asta o să faci ? O să ieși în față ?
Eu am venit la tine.
Trebuie să-i spui, Elizabeth. Altfel, îi spun eu.
Ruddiger ?
Am stabilit întâlnirea.
Excelent.
O rază de Soare peste o zi altfel mohorâtă.
M-am înșelat în legătură cu Anna McMahon.
Nu am progresat deloc în identificarea planului ei.
Dar am o presimțire bună cu Ruddiger.
Jake Lee ?
- Exact. - Donald Ressler.
Am vorbit pentru căsuța poștală 642.
Sigur, am analizat imaginile de pe camere.
Hardurile se suprascriu la 90 de zile, dar am verificat.
Cutia 642 a fost accesată o singură dată în această perioadă.
În februarie, cum ai zis, pe 13. Am tipărit cea mai relevantă imagine.
Nu înțeleg. Scrisoarea a fost trimisă unei femei.
Cutia e pe numele lui Tracy Ivers.
- Dar el e cel care a ridicat-o. - Îl cunoști ?
Nu. Numărul e dezactivat, contul e plătit prin ordin de plată.
Oricine are cheie poate deschide cutia.
Are probleme ? Ce-a făcut ?
Mai multe nu știu.
I-am întrebat pe toți, nimeni nu-l cunoaște.
- Să începem cu hardul. - Sigur.